Jeg heter Benjamin Keynes. Jeg jobber i CIAs operative avdeling.
Tre dager etter 11. september fanget spionsatellitter opp-
- en radioaktiv varmesignatur langt borte i Afghanistan.
CIAfryktet at Al Qaida endelig harfått tak i atomvåpen.
Men ifølge en pålitelig lokal kilde-
- kunne det være noe mye kraftigere.
GHAZNl-PROVINSEN, AFGHANISTAN, NOVEMBER 2001
Det har gått mer enn ti år siden jeg forlot dette stedet.
Hver gang jeg kommer hit, vil landet spytte ut oss igjen.
Alle her er så opptatt av krigen at de ikke legger merke til meg.
Det er bra.
Sir? Benjamin Keynes.
Til slutt fikk jeg treffe teamlederen, sersjant Wallace Hamer.
Jeg oppga årsaken til ankomsten min som om jeg har lært den utenat.
Det er kanskje ditt show, men det er mine karer. Oppfattet?
Ja visst.
De antok trolig at jeg løy.
Først skal jeg ta kontakt med min lokale kilde, Mohammed Aban.
Han inviterte meg ut hit. Jeg håper at han er her når vi kommer.
Mennene er klare, sir.
La meg presentere deg for karene!
Lagpappaen, flysersjant Tanner. Han er vår etterretningsmann.
Legen, sersjant Degetau.
Bombesjef, sersjant Trinosky. Sambandsansvarlig, sersjant Cole.
Sist men ikke minst sersjant Sadler, våpenansvarlig ogAfghanistan-ekspert.
- Bedre team enn 392 fins ikke. - Jeg har hørt det.
Takk for at dere er samlet på så kort varsel.
Jeg har ordrer om å ta kontakt med en viss MohammedAban, -
- en prest som bor i de sørlige provinsene.
Vi skal dokumentere hans støtte for USAs oppdrag her iAfghanistan.
- Se her. - Se nøye!
Aban er svært respektert av lokalbefolkningen.
Han anses som den åndelige kraft som hjalp mujahedin å beseire Sovjet.
Jeg trodde at det var CIA som var den åndelige kraften.
Det kommer på hvordan man definerer "åndelig."
Aban har holdt lav profil. Vi må ta finne ut hvor han er.
Vi skal bli kjent oss med befolkningen. Vi skal vinne deres hjerter.
Vi skal ikke sparke inn dører. Oppdraget innledes 14.00.
01.30 skjer forberedende inspeksjoner. 02.30 tar vi av.
Sett i gang.
Husk at dette ikke er et rutineoppdrag!
Spesialstyrke 392. Jeg hadde faktisk hørt om den.
De samarbeider med zagran-folket.
Smarte, flinke til å holde på hemmeligheter. Men det er selvsagt.
Fint kamera! Jeg ga min kone maken på bryllupsdagen vår.
Hun vet fremdeles ikke hvordan man bruker det.
Fordi du ikke lar henne.
Hva for slags mann gir kona et videokamera på bryllupsdagen?
Jeg hadde tenkt å filme fødselen med det.
Ikke kona da? Skal hun spre på beina så du kan filme når hodet kommer ut?
Det er søsteren hennes som skal filme.
Ikke bli overrasket om barnet ditt blirfødt med brunfarge!
To minutter!
På med den!
Da jeg gikk ut av helikoptret, følte jeg lettelse.
Tiden for spådommer er over. Nå er målet alt som betyr noe.
Nå må jeg finne det.
- Pete. - Her er det rolig.
Når det er rolig, blir jeg mest bekymret.
Vi setter opp en observasjonspost.
Ja. Du og Pete der nede på høyden. Signaler når det er grønt.
Alle andre, Keynes og jeg går foran.
- Er du klar, Keynes? - Ja, la oss dra.
Hold øynene åpne, det kan kry av fiender her.
Hei.
Jeg prater med henne.
God morgen, hvordan har du det?
Vi kommer i fred. Vi vil prate med en mann, MohammedAban.
Ikke det?
Han bor ikke her lenger. Han bor i de hellige fjellene.
Bare landsbyens høvding vet hvor han er.
Unnskyld meg...
Det ville være en ære å få prate med MohammedAban.
Hvis han kan hjelpe oss, vil det tjene stamme din mye.
- Kom med meg. - Takk.
Ingenting harforandret seg siden mitt forrige besøk her.
Den eneste måten å holde rede på tiden er ved hjelp av soldatenes uniformer.
Hei. Vi leter etter Mohammed Aban.
Aban kontaktet meg en uke før jeg ble beordret hit.
Han snakket usammenhengende, jeg trodde at han har blitt gal.
Til vi så det selv...
Han har dratt, fortaliban hadde tenkt å drepe ham.
Kvinnen vi møtte sa at han var i fjellene. Vet du hvor?
Det er hellig grunn. Taliban vil aldri begi seg dit.
- Gud forbyr det. - Jeg forstår.
Hva vil dere ha? Sjokolade? Denne er spesiell, den erfra New York.
Vær så god. Dere er smarte unger.
- Vi jager visst spøkelser igjen. - Det er vel det spioner gjør?
- Så noen av dere kameraet? - Nei, hva med det?
Det kan du ikke kjøpe her.
Cole! Får jeg låne radioen?
Serpent 76, Serpent 76. Beast 92 her, kom!
Vær så god.
Vi er på stedet, pakken er ikke her. Jeg krever umiddelbar henting.
Får jeg bruke kameraet? Jeg vil vise hvordan en hellig manns bolig ser ut.
Vi har funnet Abans hus, men jeg vet ikke om vi harfunnet noen spor.
Hva ville disse menneskene gjøre om de kunne knuse en nasjon?
Vi andre kan bare håpe at de har gått lei av å slåss.
Spis!
Hvorfor vil dere prate med vår hellige man?
Vi skal ha en uttalelse fra ham om-
- at han støtter vår befrielse av landet deres.
Bestefaren min sier at ingen kan befriAfghanistan.
Bare Allah kan befri oss fra taliban.
Allah harført oss til dere. Men de fleste amerikanere vet det ikke.
Vet dere hvor de hellige fjellene ligger?
Ja, faren min viste meg veien for noen år siden.
Han ville bli begravet der. Men han ble tatt av taliban i fjor.
Jeg frykter at han er død.
- Er det hellige stedet Dashtun? - Hvordan visste du det?
Jeg bodde her en stund... for lenge siden.
Jeg ser ørkenen i øynene dine.
- Hva sa han? - Jeg tror at han kan hjelpe oss.
Dere hartil klokken tre på dere. Da blir vi hentet.
Jeg må ta en telefon.
- Cole, satellittelefonen. - Nei, jeg har min egen.
Han har sin egen. Jævla James Bond.
- Kjenner dere James Bond? - Ja visst.
Vi så det på rekruttskolen.
Jeg meddelte at jeg gikk over til fase 2.
De sa at fotavtrykket vårt holdt på å blekne.
Det kalte de varmesignaturen på satellittbildet av målet vårt.
- Sersjant... - En god måte å bli drept på!
Vi må prate. Endrede planer.
Vi skal fortsette å lete etterAban.
Vi har ny etterretning om oppholdsstedet hans.
- Obi-Wans drittpreik? - Ja.
Vi ventet at Aban skulle være i fjellene, men vi var måtte sjekke.
To, maks tre dager. Vi må få tak i en bil.
Du får unnskylde, men jeg vil sjekke det først.
Han aner ikke at vi ikke har noe valg.
Det fins ikke noe toalett her.
Er det noen av dere som har mer sjokolade?
- Du fikk alt jeg hadde i går. - Jeg har noen gamle sigarer.
- Hopp opp i bilen nå! - Jeg er lei for det, unger.
- Hva gjør han her? - Han vil være vår guide.
- Vi har ikke sted. - Med hans hjelp går det fortere.
Det kryr av fiender her. Vi har ikke tid til å passe ham.
Jeg kjempet med faren min. Jeg klarer meg selv.
Bra. Du kan dele rasjonene dine med ham. La oss dra.
Ikke følg med amerikanerne. Det er ikke trygt.
Jeg klarer meg. Jeg skal tjene mye pengertil familien.
Jeg og bestefar forbyr det. Faren din ville ikke ha tillatt det.
Jeg kommertil å tjene ti ganger så mye som på markedet. Kjør!
Jeg kommer snart tilbake, mor. Pass på bestefar.
Her betyr teknologi ikke mye.
50 dollar til en lokal guide kan gjøre et GPS-systemfor millioner-
- ubrukelig når man mister kontakten eller batteriene dør.
For mye sto på spill for å ta den sjansen.
Vi har våre ordrer, men vi er ganske utsatt her ute.
Jeg liker det ikke mer enn du, men det er ikke jeg som bestemmer.
Hva meg angår, er du det.
For meg ser alt maken ut her.
Hjemme fins det iallfall Quick Stop langs veien.
- Hvor er du fra? - Tampa, Florida.
- Og du? - Chicago.
Kult.
Stopp bilen! Stans!
- Hva er det nå? - Jeg vet ikke.
Hva gjør han?
Hvorfor stopper vi?
- Derfor. - Det var som bare!
Lfølge kommandosentralen skulle veien være minefri.
Den vartrolig det. Ser du hullet der?
- Noen hartransplantert litt. - Det ser slik ut.
Godt jobbet, Keynes.
Du reddet oss visst fra en veldig dårlig dag.
Får jeg gjette... Vi skal dra gjennom canyonen?
Få steder på jorda er like uforsonlige som denne ørkenen.
Arméerfra Alexanders til Sovjets-
- har betalt prisen for å ha prøvd å ta den.
Faen, det ser ikke bra ut.
- Det må være en felle. - Rygg, Cole!
- Jeg går og sjekker. - Nei!
Ski er skutt!
Hold ut!
Ski blør ordentlig, sjef!
Rekk meg hånden din! Hold den derfor meg!
Dekk åskammen!
Cole, kom her!
Dere skal gå dit og ta dem ut!
Lad om!
Beveg dere!
Pete! Keynes, dekk dem!
Dekk meg!
Jeg må forbinde deg.
Faen!
- Er dere uskadd? - Ok.
Vi går og sjekker stillingen, så vi ser hvem de er.
Kommer vennen din til å overleve?
Nei.
Gud har glemt dette stedet.
Er det virkelig her? Jeg så den første rett til venstre for grøfta.
- Du skadet ham kanskje bare. - Han traffham i hodet.
Et skudd i hodet, et i brystet. Jeg så ham falle.
- Hvor er da likene? - Godt spørsmål.
De tar ikke hånd om sine døde.
Jeg passer på deg.
Faen!
Jeg kunne ikke stoppe blødningen.
Du gjorde det du kunne. Vi må legge ham i bilen.
Det eneste liket fra skuddvekslingen, var en av våre egne.
Det stemmer ikke. Så vidt jeg vet skyter spøkelser ikke ekte skudd.
Serpent 76, Serpent 76. Beast 92, over!
Jeg gjentar, Beast 92 ber om henting.
Med en drept i strid.
- Hvordan ser det ut? - Ikke bra. Radiatoren ertruffet.
- Kan du reparere det? - Nei, hullet erfor stort.
Denne ble også truffet.
Abdul sier at det fins en vei som går rundt fjellet.
Det er en halv dags kjøring til neste sjekkpunkt.
Sjekkpunkt? Du har kanskje ikke hørt det, men vi må ut herfra.
Jeg beklager Trinosky, men vi kan ikke avbryte oppdraget.
Vi har ressurser så det holder.
- Ressurser? - Wally.
Hvis vi ikke fullfører oppdraget, har Ski dødd forgjeves.
Cole, endre til forsyninger.
Serpent 76, Serpent 76. Beast 92, kom!
Moralen er lav, det erforståelig.
Men vi må beholde fokus. Det er det de er trent til.
Alle dør heller enn å bli valgt sist til et oppdrag!
- Hvor er helikoptret? - De burde kontaktet oss nå.
Jeg håper de ikke er skutt ned av gruppen vi støtte sammen med.
Det ville være riktig ille.
- Vent, jeg tror jeg hører det! - Jeg hører ikke noe.
Jeg innbilte meg det ikke.
Lyskastere klokken to!
Det ser ut som et eneste kjøretøy, og det er på vei hit.
- Det kan ikke være en av våre. - Trolig fiendeforsterkninger.
- Vi må stikke. - Vent! Den deler på seg.
Det var som bare!
Så du det?
- Hva var det? - Må være talibanartilleri.
- Kanskje missiler? - Jeg blåser i hva det var.
Om et par timer må vi være overfjellet.
Der kan vi finne en landingsplass og forsøke å finne helikoptret.
Vi kjører!
Det må ha vært de intelligente lys Aban nevnte.
Jeg vet at vi er på vei i riktig retning.
- Vi burde ha tatt hester. - For sent nå.
- Helvete! - Hva er det?
Motoren er overopphetet igjen.
Den arbeiderti ganger så mye som den skal her.
Stans her, så lar vi den kjøl seg!
Jeg åpner panseret og lar den lufte seg.
Hvordan ser det ut tidsmessig?
Vi må skynde oss om vi skal være framme før mørket.
- Vi har langt igjen. - Mitt kongerike for noen esler.
Hva er det med ham?
- Ser du noe? - Vi skulle ikke kjørt gjennom dalen.
Sporene våre slettes ut.
- Hva er det med guiden vår? - Han må være bilsyk.
Jeg får ingen satellittmottagning. Fjellene blokkerer den.
Jeg kan forsøke i passet.
Hvis du vil at vi skal komme noe sted må vi helle vann på den.
Hvor mye vann har vi?
En og en halv kanne.
Doble støvdjevler. Uvanlig, men ikke Guds verk.
Overtro er den virkelige fienden. Overtro overskygger sannheten.
Vi har ikke mye vann igjen.
Vi fylte på kjøleren og nå har vi bare feltflaskene igjen.
Jeg regnet ikke med at vi måtte vente på forsyninger.
Serpent 76, Serpent 76, Beast 92, kom!
Serpent 76, Serpent 76, Beast 92, hører du meg?
Det må være fjellveggene, radioen er helt død.
Nå bør det ikke ta lang tid. Været erfint.
Når skal kona hans føde?
En gang i januar, tror jeg.
Hva holder han på med?
Rart tidspunkt for å se på stjernene.
Kanskje skal vise dem hjemme hvordan en fullmåne ser ut iAfghanistan.
Hørte dere det?
Ja.
Det er visst på tide nå. Kom!
Ser du noe, sjef?
Nei, ikke ennå.
Det er ganske nær.
Kast deg på radioen, Cole.
Dust-off, 0-1, Dust-off, 0-1. Beast 92. Radiosjekk.
Dust-off, 0-1, du høres dårlig.
Den er bak den åsen!
- Der borte. - Det er veggene i canyonen.
Dust-off, 0-1, du høres dårlig. Gjenta det du sa sist.
Helvete!
Det er en slags interferens.
Høres ut som om han er rett over oss!
KT, avfyr en fakkel!
Hva skjedde?
Dust-off, 0-1, Dust-off, 0-1. Beast 92.
Hadde han krasjet, ville vi ha sett en ildkule.
Dust-off, 0-1, Dust-off, 0-1. Beast 92. Er alt ok?
Helvete!
- Hvorfor er de på vårfrekvens? - Hva sier han?
- Forstår du, Abdul? - Nei.
Helikoptret har avslørt posisjonen vår.
- Ja, men det harforsvunnet! - Det vet vi ikke.
Vi må gå videre. Vi slår leir i fjellet.
Hvordan skal vi kunne bære Ski?
Vi gjemmer ham og sjekker ham i morgen tidlig.
- Jeg vet ikke, sjef... - Hva vil du gjøre da?
Vi kan ikke sitte her og vente på bussen.
Vi må opp på fjellet og innta en god forsvarsposisjon.
Jeg vil skyte nedover, ikke oppover.
Mennene er nervøse, selv om de ikke innrømmer det.
Det er meningsløst å prate om det man ikke kan kontrollere.
Jeg har aldri rapportert en feilaktig posisjon.
Hvorfor sier de da at de var der?
Jeg vet ikke. Jeg har dobbel- og trippelsjekket tallene.
- Noen har gjort en feil. - Faen!
Faen i helvete!
Kom og se!
Faen!
- Hvem hadde første vakten? - Jeg.
- Så eller hørte du noe? - Nei.
- Jeg hørte og så ingenting heller. - Dette er sykt!
Noen prøver å kødde med oss.
Dere går til gjemmestedet og sjekker Skis kropp.
Kom tilbake så fort dere kan! Vi skal vekk så fort som mulig.
Vet du hvor det fins vann, Abdul? Vi må ha vann innen 24 timer.
Faen!
Jævla barbarer!
Sidney, dette er Bucks.
Sjefen, KT.
Se der!
Det er ikke sant!
- Hva tror du det er? - Aner ikke.
Jeg tror ikke vi blir for å finne ut hva som ligger bak.
Det virker som om de visste at vi ville komme.
Jeg blir stadig mer overbevist om at jeg ikke vil finne atomvåpen.
En liten stemme venter på å få si: "Hva sa jeg"
Drikk vann, ikke spar på det! Hvor langt er det til vannhullet?
Med de to toppene som referanse vil jeg si 16-20 km.
- Håper at du er sikker på i din sak. - Ja, det er en liten oase.
Bøndene vanner sine dyr der på vei til høylandene.
Se her.
Kompasset sier nord er den veien, men om ikke solen står oppi sør, -
- skulle jeg si at vi har sterke magnetiske forstyrrelser her.
- Og satellittelefonen? - Fremdeles død.
- Pete, gir GPS-en noe utslag? - Nei.
Abdul, da får du ta over.
- Pete, gå i spissen! - Ok.
De vil ikke innrømme det, men Abdul er teamets mest verdifulle mann nå.
Vi kunne like gjerne vært på en annen planet.
- Noen bevegelser? - Nei.
Ok, vi renser den.
Sjef, det er kanskje best å ikke angripe.
Vi skal drepe terrorister, alt annet er irrelevant.
God dag.
God dag!
Amerikanere?
- Hva sa han? - Noe om å være krigere, som dere.
En del av det han sier, forstår jeg, men annet...
Kjenner han Mohammed Aban?
- Jeg tror ikke det. - Takk ham for vannet.
- Ser du hva han bærer under kappen? - Det ser ut som en slags uniform.
- Kanskje sovjetisk? - Nei, den er britisk.
Den erfra 44. infanteriregiment.
- Lurer på hvor han fikk tak i den. - Snarere når.
44. regimentet eksisterer ikke lenger.
- Beinhøyden? - Hva er beinhøyden?
I 1842 skulle britene føre 4500 soldater gjennom et pass-
- med tusenvis av kvinner og barn og handelsmenn...
44. var baktroppen.
Lfølge legenden gikk 16000 mann inn i passet, men bare én kom ut av det.
Han påsto at han var vitne til et Satans underverk.
Det er bare en legende.
- Er uniformen fra den enheten? - Det er ikke mulig.
Men merkene og perioden stemmer.
Jeg skal ta en titt i hulen.
Aban hadde fortalt om en vokter. Var dette ham?
Hvem voktet han, eller hva?
Han midt i en hotspot.
Det fantes lave nivåer av radioaktivitet overalt.
Han har vært i nærheten av den, det er sikkert. Dette vil de se hjemme.
Din jævel!
Faen! Herregud!
Kontakt! Kontakt!
Hva i all...?
Du skjøt ham i hjel.
- Cole! Hva skjedde? - Jeg så krigere.
Fem, kanskje seks stykker. Han pratet med dem her.
De hadde sverd og pyjamas og gikk rett imot meg.
Fortell nøyaktig hva du så!
Da jeg tok på brillene, så jeg dem.
Han pratet med dem. De sto her. De var bevæpnet. Jeg sverger på det.
Vi må dra. Han hadde kanskje forbundsfeller.
Kom, så stikker vi.
- Tim... Kom så går vi. - Du tror meg vel?
- Ja.
Hva er dette? Dere kan ikke la ham ligge der!
Ta deg av det, Keynes.
- Abdul, vi må gå. - Hvordan kunne du gjøre det?
- Du drepte ham uten grunn. - Det var en ulykke.
Dere må begrave ham. Ellers drar dere ulykke over oss.
Vi må gå. Fienden kan være i nærheten. Kom nå!
En urolig stillhet har lagt seg over gruppen siden vi brøt opp.
Vanskelig å avgjøre om uroen kommer av det Cole gjorde eller det han så.
Pete, vi tar en pause.
- Hvordan føler du deg? - Faen! Magen er i opprør nå.
Slik, tørk ansiktet.
Du er helt uttørket. Drikk dette.
- Hva faen? - Det der var ikke morsomt!
Jeg fylte den med vann i går.
Faen!
- Hva faen er det som foregår? - Vi fylte dem med vann.
Vi har blitt rammet av en forbannelse.
Abdul, før oss til oasen nå.
Ingen vil innrømme at man holder på å miste kontrollen.
Den er ubrukelig. Den sporer ikke engang.
Vi burde fått godt utslag her oppe. Den er kanskje ødelagt.
- Det er noe som ikke stemmer. - Hva er det, Abdul?
Dette erfeil.
- Jeg husker ikke denne dalen. - Ikke kødd med oss!
- Du sa at det fantes en kilde her oppe. - Ja, men stien er ikke den samme.
- Hva er det? - Abdul har gått seg vill.
- Det overrasker meg ikke. - Dette er den toppen.
Altså er vi på denne åsen.
Ja, det kan stemme.
Hvor er det?
- Er det feil på kartet? - Det er kanskje ikke helt rett...
Men det er vanskelig å tro at et helt fjell skulle mangle.
Dette stemmer ikke, dessverre...
Jeg håper du ikke betalte ham på forskudd.
Vi har betalt ham for å vise oss veien og vi er på månen!
Det kan være en forstyrrelse fra en solflekk eller noe sånt.
Men det forklarer ikke sanda i feltflaskene.
Vi skal finne et sted å hvile.
Vi har likevel ikke noe å gjøre her på dagen. Kom!
Det er kanskje dette som trengs.
Å gå seg vill helt før man finner det man søker.
- Føler du deg bra? - Nei.
Det føles som om magen etses i stykker innenfra.
Kan jeg få medisinen min? I lommen på forsiden av vesken min.
- Denne? - Ja.
- Tror du at vi erforbannet? - Ja da!
- Hvordan kan du røyke den uten vann? - Det er en ny, vannfri sigar.
Dokumenterer du vår undergang, agent Keynes?
Har du tenkt å dø her ute, sersjant?
Soldater planlegger ikke å dø.
Er det ikke for jævlig?
Sitte fast ute i ødemarken på oppdrag av CIA?
Hva er egentlig målet vårt? Eller kanskje var målet vårt?
- Det har jeg alt forklart. - Ja da, topphemmelig.
Må være veldig topphemmelig siden CIAsender en av sine egne.
Dere ringer oftest inn operasjonene og vi må rydde opp etter dere.
Jeg kjenner igjen en dekkhistorie.
Hva det virkelige oppdraget enn er, er det best at det er verdt det.
Du vil ikke vite hva jeg hartenkt å gjøre-
- hvis Ski døde for at du skulle få lønnsøkning.
Han døde for sitt land, ikke meg.
Kenny, vi er alle i samme båt.
Hva sier du? Man kan alltid regne med en australiers støtte.
Degs? Våkn opp, Degs!
Slipp meg!
Han drømmer!
Det er Pete.
- Alt i orden? - Ja.
- Sett deg opp. - Det er ingen fare.
Ta deg av ham.
- Tror du det er dysenteri? - Nei, da ville jeg ha bæsjet på meg.
Hvis du har noe på lur, er det på tide.
- Jeg er like tørst som du, sjef. - Dette stedet er kanskje forbannet.
Søk dekning!
Skynd dere!
Hva pokker er det?
- For høyt for å være en bil. - For stille til å være et helikopter.
- Hvor skal han? - Jeg ser ingen fiender.
Du og Carl går rundt og ser om dere kan se hva det er.
Gå til klokken seks og sjekk at det ikke er en avledning!
Oppfattet!
Vær klare! Nå!
Djevler!
Slutt å skyte!
Alle blir liggende.
Så du det, sjef?
Stemmen i hodet mitt fikk rett. Nå må alt dokumenteres.
Etter Beinhøyden fantes bare et vitne, men vi har fysiske bevis.
Et løp.
Er det alt som er igjen?
- Hva tror du at det var? - Jeg vet ikke.
- Definitivt noe vi ikke har sett før. - Taliban har ikke sånt.
Må være Sovjet, noe eksperimentelt.
Dette er ikke et bra sted å være.
Vi burde bryte opp. Hvem vet når det kommertilbake?
Hvis vi ikke finner vann snart, spiller det ingen rolle.
Degs...
- Vi må flytte oss. Klarer du det? - Ja.
- Men jeg vet ikke om han gjør det. - Abdul! Vi bryter opp.
Det var som bare!
Hørte du ikke? Jeg sa at vi skulle dra.
Vi kommer til å dø. Bestefar hadde rett. Vi burde ikke ha kommet hit.
Det er for sent, hent sakene dine!
- Jeg blir ikke med. - Ikke vær dum.
- Forlater du oss nå, dør du her ute. - Vi er alt døde.
Dette er kanskje en livsstil for dere, men jeg finner meg ikke i det.
- Hamer! Hva er det? - Du må prate med kameraten din.
- Han sitter der... - Nei, Abdul!
Herregud!
Faen!
For en idiot!
- Han hjalp oss ikke mye. - Vi trengte ham!
- Han harført oss vill. - Vi trengte ham!
- Ikke for å finne vann ellerAban. - Det handler ikke bare om det.
- Dette er hva man trenger å vite. - Hvem trenger å vite mer enn vi?
Jeg har akkurat mistet tre mann på dette håpløse oppdraget!
Hva handler dette om?
- Hva var det som skjedde i går kveld? - Vi vet ikke.
Du og idiotene i CIA?
Jeg kan bare si at jeg jobber for en spesialenhet innen CIA.
Hvis jeg får vite at vi dør her ute mens du er på spøkelsesjakt, -
- setter jeg en kule i deg selv.
- Vi har alle ordrer å adlyde. - Døde menn adlyder ikke ordrer!
Jeg vil fortelle dem det, på et vis må jeg det.
Jeg går gjennom alle hemmeligheter og spør meg-
- hva det tjener til å dø med dette inne i hodet.
Hva vil de gjøre med den informasjonen jeg sender?
Mohammed Aban vet det, det har han alltid gjort. Men lever han?
Keynes, hva er det?
Vent her.
- Hva er det? Ser du noe? - Jeg så Mohammed Aban.
- Kødder du med meg? - Se!
- Hva er det der? - Jeg vet ikke.
Men jeg tror at det var det som drepte dine menn. Det er det jeg leter etter.
Og det er grunnen til at jeg er her.
- Jeg forstår ikke. Er det et våpen? - Det vet vi ikke.
Noe sovjetisk? Hei!
Vi kan ikke bekjempe det om du ikke sier hva det er!
Ok, sersjant, saml mennene dine!
Hvor lenge har dere visst om dette?
Så 80-tallet, da vi utdannet mujahedinkrigere.
Vi prøvde å bruke dette området som en treningsleir.
Men mesteparten av det var dødt.
- Dødt? - Ingenting fungerte.
Radio, kompass... Alt med elektromagnetisk overføring.
Gruppen min begynte å studere det. Men vi kunne ikke forstå det.
Så år 2000... så vi noe.
- Et bilde. Et satellittbilde. - Hva så du?
- Har dere hørt om vimanas? - Nei.
Jeg har det. Det er vanlig i øst- asiatisk folklore, særlig i India.
Det er som en UFO, men er triangelformat.
Alexander den Store så dem angripe troppene hans.
Han kalte dem flammende skjold.
- Så dette er en UFO-jakt? - Nei, dette ble identifisert.
Det fins bevis. Vi mener at det er et våpen av utrolig kraft.
Det var derfor dere ble rekruttert.
Hva er meningen om vi blir drept?
Ikke noe stjerneoppdrag akkurat!
Dette er min forbindelse med omverdenen.
Vent! Kameraet ditt. Hva snakker du om, Keynes?
Jeg har overført bilder under oppdraget med denne laserlinken.
Toppen! Og det forteller du nå!
Så kollegene dine harfulgt oss hele tiden, de vet nok hvor vi er nå.
Det var den eneste måten å skaffe bevis på.
Vi visste ikke om noen av oss ville vende tilbake.
- Dette er sykt. - Det er et selvmordsoppdrag.
Det erforskjell mellom selvmord og oppofrelse.
Nettopp, dette er forskjellen, din drittsekk!
- Dette er større enn oss begge. - Jeg burde skyte deg!
- Soldatene dine var patrioter. - De var mine venner.
Faen!
Nå holder det!
Det hadde ikke trengt bli slik. Det er ikke jeg som er fienden.
Du kunne like gjerne vært det.
Jeg er lei for det, sersjant.
Jeg er villig til å dø for landet mitt, -
- men jeg vet ikke om dette er liv eller død.
Keynes, opp med deg!
- Hva er det? - Sjefen er borte.
- Hvor lenge siden? - Jeg vet ikke.
- Han etterlot geværet sitt. - Han kommer nok ikke tilbake.
- Hvordan har Degetau det? - Ikke bra.
Kan du bruke linken til å be dem om å hente ham?
- De kommer ikke. - Se! Han er ikke til noen nytte!
Det er vi som er oppdraget, sersjant. Forstår du ikke?
Målet vårt er å finne vimanas og se hva som skjer.
- Formålet helliger midlene. - Det er det som er problemet.
Vi når visst aldri målet.
Vi må fortsette.
- Er det hva jeg tror? - Det er Beinhøyden.
Utrolig.
- Dette føles som helvete. - Det er ikke langt fra.
Dette er fotavtrykket vi så fra rommet.
Menneskets skjebne i en gammel haug foran oss.
Er dette et budskap, en advarsel? Er jeg budbæreren?
Herregud!
- Hva er det? - Se!
Det er dem!
Hva skyter du på?
Herregud! Få meg vekk herfra!
- Hvordan skal vi bekjempe det? - Det skal vi ikke.
Jeg må gå. Før det blir for mørkt.
Kommer du for sent til et møte?
Vær så god.
Din drittsekk!
- Jeg kan ikke bære deg. - Det er best du går da.
Du er en god soldat. Landet ditt ville vært stolt av deg.
Landet mitt får aldri vite hvem jeg er.
Farvel.
Noe driver meg til å fortsette.
Letingen etter vann, kanskje. Jeg vet ikke lenger.
Jeg vet visstretningen, men ikke målet.
Er det bare et ynkelig forsøk på å dø med verdighet?
Fins det verdighet lenger?
Gå til din gud som en soldat!
Det kommer til å redde oss alle.
Vi begynner der mannen din reiste, Stacey.
Kan du fortelle noe om oppdraget hans?
Det varfor drøyt et år siden.
I november.
Han fortalte ikke mye om sine oppdrag, for han jobbet for CIA.
Men jeg vet at han var iAfghanistan-
- og lette etter en spesiell person.
Tilhørte han ikke en spesialenhet innen CIA?
Ja, det sa han.
Kjenner du noen andre som var med i gruppen?
Jeg vet at han møtte et team der ute.
Og de skulle hjelpe ham å lete etter Mohammed.
Men jeg vet ikke hvem de er, ingen ser ut til å vite noe.
Jeg forstår ikke hvordan de kan glemme ham på denne måten.
Han ga sitt liv til landet.
Er dagboken det eneste vitnesbyrdet du har av ham fra denne tiden?
Ja, jeg fikk den med posten noen uker etter at han hadde reist.
Selv om det meste er skrevet i kode, kjenner jeg igjen håndskriften hans.
Jeg vil bare vite om han fortsatt lever.
SLUT Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.nobleentertainment.com, 2008